Sociální pedagogika | Social Education 107

ročník 5, číslo 2, s. 107–108, Listopad 2017

ISSN 1805-8825

Recenze

Hanková, M., & Vávrová, S. (2016). Partnerské vztahy očima mladých

dospělých s vrozeným tělesným postižením. Praha: Grada Publishing

Být „odlišný“ ještě neznamená být ve skutečnosti jiný. Tato věta

autorek nás otevřenou cestou uvádí do intimního zákoutí

partnerských vztahů a sexuality osob s vrozeným tělesným

postižením. Může mít osoba závislá na pomoci druhých

plnohodnotný vztah? Může s někým chodit? Může mít sex?

Běžné věci jako je přátelství, životní partner, výchova dětí a další,

jsou opředeny rouškou tajemství a předsudků způsobených

dezinformacemi a mylnými postoji k dané problematice obecně.

Přitom partnerské vztahy s lidmi s omezenou hybností mají svá

pozitiva, a ta dokáží překonat všudypřítomné bariéry, které jsou

v knize doloženy autentickými příběhy samotných osob s tělesným

postižením participujících na výzkumu.

Předkládaná monografie dala vzniknout na základě osobní

zkušenosti jedné z autorek, která se tak stává výraznou osobností

na poli tabuizovaného tématu. Publikace je orientována

na aktuální společenské téma a svým pojetím obohacuje

teoretickou základnu sociálně zaměřených oborů s úzkým přesahem do speciálně pedagogické oblasti

s akcentem na diskutovanou oblast partnerských vztahů osob s vrozeným tělesným postižením.

Publikace je určena zejména pro odborníky z oblasti pomáhajících profesí, čemuž odpovídá její

struktura a vědecko-výzkumně orientovaný rámec, ovšem zároveň je svými jazykovými prostředky

čitelná i pro laickou veřejnost a nutí tak čtenáře k úvahám.

Publikace je co do obsahu konzistentně a logicky členěna. Záměrem tří kapitol je ucelený náhled

na problematiku partnerských vztahů a rodinného života jako hlavního prediktoru kvality života osob

s vrozeným tělesným postižením. Teoretický rámec prezentuje zvolené téma v logicky strukturovaných

kapitolách orientovaných na dílčí otázky výzkumu partnerských vztahů a s nimi souvisejícími aspekty,

tj. tělesného postižení, na nějž můžeme nahlížet jako na konfrontaci či výzvu; pojímat jej jako sociální

kategorii v období mladé dospělosti s odrazem v partnerském a intimním životě.

První kapitola je postavena na poznatcích z oblasti somatopedie, přičemž akcent je kladen na specifika

dětské mozkové obrny a spinální svalové atrofie. Zastřešující rámec nejen celé kapitoly, ale i dalších

částí je prolínající se bio-psycho-sociální pojetí jedince s tělesným postižením. Hlouběji je osvětlena

problematika sebepřijetí jako oscilujícího prvku v životě jedince, konkrétněji se zaměřením na body

image v psychologicko-sociálním kontextu. Ten se odráží nejen v přijetí sebe sama po stránce

fyziologické, ale zejména v přijetí ze strany většinové společnosti. Po seznámení se s danou

problematikou autorky plynule přechází do kapitoly druhé, věnující se současnému pojetí tělesného

postižení jako sociální kategorie. Poutavou a srozumitelnou formou prezentují klíčové pojmy

socializace a interpersonální vztahy. Autorky upozorňují na problematiku přístupu společnosti,

míru tolerance k osobám s vrozeným tělesným postižením a následný odraz v celkovém obrazu

soudobé společnosti. Mezi hlavní determinanty ovlivňujícími interpersonální vztahy spatřují vzhledem

k nedostatečné informovanosti veřejnosti zejm. sklony ke generalizaci a šablonovitému posuzování

osob s tělesným postižením. Poslední a svým pojetím i nejatraktivnějším oddílem teoretického rámce

je třetí kapitola, jež se věnuje partnerským vztahům a intimnímu životu mladých dospělých s vrozeným

tělesným postižením. Kapitola vychází z limitů, které doprovází partnerské vztahy osob s tělesným

108

Kasáčková / Hanková, M., & Vávrová, S. (2016). Partnerské vztahy očima mladých…

postižením; vyvrací mýty spjaté s danou problematikou vztahující se zejména k sexuální oblasti

a intimitě, přičemž je ukončena náhledem na manželství a rodičovství osob s tělesným postižením,

k němuž většina partnerských vztahů spěje. Osobitou pozornost věnují autorky tabuizovanému tématu

sexuální asistence a sexuálním pomůckám pro osoby s tělesným postižením jakožto kompenzaci

plynoucí z deficitů daného postižení. Teoretická východiska této problematiky jsou vhodně doplněna

ilustrovanými materiály z praxe tj. vyobrazením různých typů sexuálních poloh vhodných pro osoby

s omezenou hybností a konkrétními pomůckami vhodnými nejen k párovému užití při pohlavním styku,

které dokreslují celkový obraz a přináší zajímavé a poutavé čtení.

V poslední kapitole monografie autorky prezentují zásadní výsledky výzkumu uskutečněné na základě

evaluace mladých osob s vrozeným tělesným postižením. Prostřednictvím dlouhodobého výzkumného

šetření analyzují a prezentují autentické výpovědi 5 mladých dospělých s dětskou mozkovou obrnou

a spinální svalovou atrofií k řešené problematice přátelství, intimity, partnerství. Výstupy z šetření jsou

hodnoceny nejen z odborného hlediska, ale zároveň jsou pohledem do nitra člověka, který podává

zcela otevřenou zpověď o svém životě. Veškeré výstupy daného šetření jsou v závěru diskutovány

a stále nutí čtenáře, aby se zpětně vracel i k teoretickým východiskům předchozích kapitol. Celý text

komplexně dokazuje erudovanost autorek v daném tématu s propojením praktických zkušeností.

Předkládaná publikace přehledně zpracovává vytyčenou oblast a poskytuje základní informační rámec

řešené problematiky pro odborníky pomáhajících profesí, studenty humanitně orientovaných oborů

i laickou veřejnost. Monografie je svým pojetím novým zdrojem poznání, otvírá diskusi na aktuální

téma v kontextu současných intenzivně diskutovaných a veřejností reflektovaných témat,

detabuizovaných tendencí a snah o zvýšení subjektivně pojímané kvality života jedince s vrozeným

tělesným postižením.

Jana Kasáčková

Pedagogická fakulta, Univerzita Palackého v Olomouci