Sociální pedagogika | Social Education

ISSN 1805-8825

E: editorsoced@fhs.utb.cz

W: http://www.soced.cz

Spiritualita u studentů sociální pedagogiky a dalších oborů

pomáhajících profesí

Ondřej Vávra, Soňa Vávrová, & Olga Pechová

To cite this article: Vávra, O., Vávrová, S., & Pechová, O. (2017). Spiritualita

u studentů sociální pedagogiky a dalších oborů pomáhajících profes [Spirituality

among Students of Social Pedagogy and Other Fields]. Sociální pedagogika/Social

Education, 5(1), 76–89. doi:10.7441/soced.2017.05.01.05

To link to this article: http://dx.doi.org/10.7441/soced.2017.05.01.05

Published online: 15 April 2017

Download at www.soced.cz in multiple formats (PDF, MOBI, HTML, EPUB)

Share via email, FB, Twitter,  Google+, LinkedIn

CrossMark

Indexing: List of non-impact peer-reviewed journals published in the Czech Republic, ERIH

PLUS, ERA, EBSCO, CEJSH, DOAJ, SSRN, ProQuest, Ulrich’s Periodicals Directory, The Keepers

Registry, Research Gate, Academia.edu, Academic Resource Index, Google Scholar and

provides DOI and CrossMark (CrossRef).

This work is licensed under the Creative Commons Attribution International License (CC BY).

Copyright © 2017 by the author and publisher, TBU in Zlín.

Sociální pedagogika | Social Education 76

ročník 5, číslo 1, s. 76–89, Duben 2017

ISSN 1805-8825 | doi:10.7441/soced.2017.05.01.05

Spiritualita u studentů sociální pedagogiky a dalších

oborů pomáhajících profesí

Ondřej Vávra1

Abstrakt: Spiritualita je v současnosti jedním z často diskutovaných

pojmů. Spirituální orientace se projevuje nejen v osobním životě,

Soňa Vávrová2

ale i v oblasti profesní. To platí zejména u profesí pomáhajících,

Olga Pechová3

v nichž sehrává vzhledem k předmětu činnosti významnou úlohu.

V návaznosti na tuto skutečnost jsou v práci předkládána sonda

do spirituality studentů sociální pedagogiky a dalších čtyř oborů

Kontakty na autory

pomáhajících profesí. Výzkumu se zúčastnilo celkem 334 studentů.

Ke zjišťování míry spirituality u jednotlivých skupin byl použit

1,3 Univerzita Palackého

Dotazník spirituální orientace (Elkins a kol., 1988). Z výsledků

v Olomouci, Filozofická fakulta

výzkumu vyplynulo, že mezi studenty jednotlivých oborů jsou

Křížkovského 10

v míře spirituality znatelné rozdíly, přičemž roli sehrávají rovněž

771 80 Olomouc

sociodemografické údaje, zejména pak pohlaví a subjektivně

vavrono@gmail.com

hodnocená víra. Zajímavým zjištěním je především to, že vyšší míru

olga.pechova@upol.cz

spirituality ve zkoumaném výběrovém souboru vykazují muži.

2 Ostravská Univerzita

Ze zkoumaných oborů vykazují nejvyšší míru spirituality studenti

Fakulta sociální studií

oboru psychologie.

Dvořákova 7

701 03 Ostrava

Klíčová slova: spiritualita, sociální pedagogika, pomáhající profese,

sona.vavrova@osu.cz

Dotazník spirituální orientace

Spirituality among Students of Social Pedagogy

and Other Fields

Abstract: Spirituality is currently one of the most frequently

discussed concepts. Spiritual orientation manifests itself in both

personal and professional life. This applies especially in helping

professions in which it plays an important role due to the nature of

their activities. Based on that, this work presents a probe into the

spirituality of students of social pedagogy and four other disciplines

from among helping professions. The research involved a total of

334 students. To detect a degree of spirituality in different groups,

a Spiritual Orientation Inventory (Elkins et al., 1988) was used. The

research showed that among the students of each course there are

Correspondence:

noticeable

differences

in

the

degree

of

spirituality;

vavrono@gmail.com

sociodemographic data play a role, too, especially sex and

subjectively evaluated faith. An interesting finding is mainly that a

Copyright © 2017 by authors

higher degree of spirituality in the investigated sample is reported

and publisher TBU in Zlín.

This work is licensed under the

by men. Within the surveyed courses the highest degree of

Creative Commons Attribution

spirituality was found in students of psychology.

International License (CC BY).

Keywords: spirituality, social pedagogy, helping professions,

Spiritual Orientation Inventory

77

Vávra, Vávrová, & Pechová / Spiritualita u studentů sociální pedagogiky a dalších oborů…

1

Úvod42

Od počátku lidské existence bývají pospolitosti a společnosti spojovány s kulturou. Lze říci,

že neexistuje společnost bez kultury a kultura bez společnosti. Podle Giddense (2013) je každá kultura

tvořena hodnotami, normami a hmotnými statky, kdy právě oblast hodnot je úzce propojena s lidskou

spiritualitou. Tu můžeme v nejširším pojetí považovat za jakýsi duchovní rozměr každého člověka

přesahující jeho každodenní zkušenost. Spiritualita sehrávala, a i v současné pozdně moderní době

sehrává, v životech lidí důležitou úlohu, kterou neoslabil ani pozitivizmus počátku 19. století. Právě

postmoderní perspektiva otevírající lidem nové životní alternativy vycházející ze zpochybňování

stávajících paradigmat a argumentace vědy obrací opět pozornost k lidské spiritualitě. Ta si svou cestu

vydobyla díky oslabování vlivu tradičních náboženství, což vedlo k rozmachu fenoménu Spiritual But

Not Religious 43. Taktéž individualizace, respektive zosobnění náboženství, otevřela v 60. letech

20. století nové způsoby chápání víry vedoucí i k širšímu pojímání spirituality. Spiritualita se nově stává

pojmem pro osobní individualizovanou a na církvi či náboženském společenství nezávislou víru,

víru ve vyšší aspekty života, vyšší pravdu či moc.

Téměř ve stejné době, kdy dosáhla svého rozmachu „spiritualita“, došlo na pracovním trhu k nárůstu

skupiny tzv. pomáhajících profesí, které jsou dnes nepostradatelnou součástí řady formálních

organizací všech vyspělých společností. Ať již k těmto profesím řadíme pedagogy, lékaře, zdravotní

sestry, sociální pracovníky, psychology či ošetřovatele, jedná se vždy o profese zaměřené na práci

s lidmi a pro lidi, bez nichž si dnes neumíme představit fungování každodenního života žádné

společnosti. Současně je třeba akcentovat vysoké nároky kladené na pracovníky v těchto profesích,

a to jak v oblasti odborné kvalifikace, tak i osobnostních předpokladů spojených s kýženými morálními

vlastnostmi. Obecně uznávaným atributem pomáhajících profesí je jejich smysluplnost často přinášející

pocit uspokojení samotným vykonavatelům. Právě se smyslem (viz např. Frankl, 2016), který může dodávat lidskému počínání a potažmo celému životu i vykonávaná profese, rezonuje i spiritualita.

Toto její úzké napojení na pomáhající profese reflektuje celá řada výzkumných šetření (viz např.

Hirsbrunner, Loeffler, & Rompf, 2012; Bhagwan, 2010; Canda & Furman, 2010; Gilligan & Furness,

2006; Elkins, Lipari, & Kozora, 1999; Schafranske & Malony, 1985).

Spiritualitu obecně vymezujeme jako osobní duchovní přesvědčení, které je nezávislé na příslušnosti

k církvi či náboženské společnosti (Vávra, 2015), přičemž Vojtíšek, Dušek a Motl (2012, s. 11) dodávají, že se jedná o označení pro individuální, nezávazný a na instituci nezávislý náboženský zájem.

Bhagwan (2010) považuje spiritualitu za zásadní hnací sílu pro výkon pomáhající profese a prvek či jev

podporující odolnost jednotlivce při práci s lidmi, respektive pro lidi. Její význam dokládá ve svých

výzkumech i Elkins, Lipari a Kozora (1999), kteří se zaměřili na spiritualitu u amerických psychologů,

kdy z výsledků výzkumu vyplynulo, že 77 % z nich považuje spiritualitu za velmi důležitý aspekt

vlastního života, přičemž 75 % věří v existenci vyšší moci a 43 % v osobního Boha. Zajímavým bylo též

zjištění, že 55 % respondentů považuje sebe samého za spirituálního, ne však nábožensky založeného.

Uvedené zjištění potvrzuje vysokou míru zastoupení duchovní orientace u pracovníků v pomáhajících

profesí (zde psychologů) a zároveň poukazuje na značný výskyt spirituality u osob pracujících v daných

profesích.

Z dalšího z výzkumů zabývajících se spirituální orientací pracovníků v pomáhajících profesích vyplynulo,

že více než 70 % psychologů považuje spiritualitu za důležitý prvek vlastního života i klinické praxe,

přičemž pouze 9 % je členy církve či náboženské společnosti (Shafranske & Malony, 1985).

42 Text vychází z obhájené bakalářské práce (viz Vávra, 2015).

43 Vyjádření „I’m spiritual but not religious“ má své kořeny v 60. letech minulého století, přičemž v roce 2010

bylo označeno žurnalistou CNN Blakem (2010) za v současnosti velmi populární frázi, kterou lidé vyjadřují své přesvědčení o nepotřebnosti organizované víry. Můžeme podotknout, že v současnosti existuje dokonce

skupina na sociální síti Facebook nesoucí název SBNR.org, která dle svého popisu sdružuje jedince věřící

v existenci spirituality mimo hranice organizované víry. Uvedené dokládá rovněž Saucier a Skrzypińska (2006).

78

Vávra, Vávrová, & Pechová / Spiritualita u studentů sociální pedagogiky a dalších oborů…

Uvedené závěry dokládá i další výzkum, ve kterém autoři zjistili, že 74 % psychologů nepovažuje

za primární zdroj své spirituality organizované náboženství, přesněji náboženství tradiční (Shafranske

& Gorsuch, 1984).

Vzhledem k významné roli spirituality v pomáhajících profesích je překvapující, že 79 % osob pracujících

v dané sféře nebylo nebo bylo jen v malé míře vzděláváno právě ve spirituálních či náboženských

otázkách (Sheridan, Bullis, Adcock, Berlin, & Miller, 1992). Uvedenou skutečnost dokládají i další výzkumná zjištění (viz např. Furman, Benson, Grimwood, & Canda, 2004; Canda & Furman, 2010).

Na straně druhé však můžeme konstatovat, že oblasti spirituality v pomáhajících profesích je

v posledním desetiletí věnována v odborné literatuře zvýšená pozornost (viz např. Seinfeld, 2012;

Vojtíšek a kol., 2012; Canda & Furman, 2010; Gale, Bolzan, & McRae-McMahon, 2007).

2

Teoretická východiska

Při vymezování spirituality vycházíme v předkládaném textu z humanistického přístupu Elkinse,

jehož cílem bylo popsat a definovat spiritualitu z nenáboženské perspektivy (1998, s. 33). Spiritualita

je v tomto pojetí definována jako způsob bytí a zakoušení transcendentální dimenze, který je

charakterizován identifikovatelnými postoji ve vztahu k sobě, druhým, přírodě, životu a všemu, co lze

považovat za konečné (Elkins, Hedstrom, Hughes, Leaf, & Saunders, 1988, s. 10).

Na základě výše uvedené definice Elkins (1998) se svým výzkumným týmem sestavili Spiritual Orientation Inventory ( Dotazník spirituální orientace), který jsme pro účely realizovaného výzkumu

převedli do českého jazyka. Dotazník sestává z devíti škál, které jsou zároveň dimenzemi spirituality.

Jedná se o (1) Transcendentální dimenzi, (2) Smysl a cíl života, (3) Životní poslání, (4) Posvátnost života,

(5) Spirituální versus materiální hodnoty, (6) Altruismus, (7) Idealismus, (8) Uvědomování si tragického

a (9) Vliv (ovoce) spirituality (Elkins, 1998; Elkins a kol., 1988; Říčan, 2007). Jednotlivé dimenze jsou pak specifikovány:

(1) Transcendentální dimenze vyjadřuje víru jednotlivce v životní rozměr, který může vycházet

z tradičního náboženství i odlišných konstruktů. Spirituální osoba ve shodě s transcendentální

dimenzí věří, že existuje „něco víc,“ než je nám přístupné smyslovými orgány, a že vyvážený

kontakt s tímto „neviditelným světem“ je člověku prospěšný.

(2) Smysl a cíl života vede spirituálně založené jedince k pochopení významu jejich života

a existence. Spirituální je v tomto smyslu ten, kdo vyplnil vlastní existenciální vakuum

smysluplností a odůvodněností existence.

(3) Životní poslání říká, že spirituální jedinec vnímá své životní poslání, cítí odpovědnost k životu

a snaží se naplnit určité cíle či vlastní osud.

(4) Posvátnost života je charakterizována vírou jedince v naplněnost bytí posvátným a zakoušením

pocitů úcty, úžasu a údivu ve spojitosti s existencí. Takto orientované osobnosti nedělí žití

na sakrální a sekulární, jelikož jsou přesvědčeny o „všeprostupující“ přítomnosti posvátného.

(5) Spirituální vs. materiální hodnoty říká, že spirituálně laděný jedinec dokáže ocenit materiální

hodnoty, jako jsou peníze či majetek, avšak neusiluje pomocí nich o maximální uspokojení

a nepoužívá je jako náhradu za nenaplněné spirituální potřeby. Takto orientovaný jedinec

zároveň vnímá, že nejvyššího uspokojení nemůže být dosaženo pomocí hmotných statků.

(6) Altruismus vyjadřuje empatický vztah ke druhým a pochopení jejich bolesti a utrpení. Jedinci

v souladu s touto dimenzí mají smysl pro sociální spravedlnost a oplývají nezištnou láskou a činy.

Zároveň věří, že každý z nás je součástí celospolečenského „kontinentu“ humanity a žádný

jedinec tak není opuštěným ostrovem.

79

Vávra, Vávrová, & Pechová / Spiritualita u studentů sociální pedagogiky a dalších oborů…

(7) Idealismus vyjadřuje vizionářský pohled ve zlepšení světa. Idealisté věci pozitivně vnímají nejen

kvůli jejich aktuálnímu stavu, ale i stavu budoucímu. Tímto vymezený spirituální jedinec směřuje

k vyšším ideálům a k naplnění pozitivních potenciálů života.

(8) Uvědomování si tragického znamená povědomí jedince o tragických skutečnostech lidské

existence, přesněji pak uvědomění si bolesti, utrpení a smrti, které poskytuje spirituální osobě

existenciální vážnost. Právě toto uvědomování si tragického paradoxně zvyšuje radost ze života,

jeho ocenění a hodnocení.

(9) Vliv spirituality nebo též ovoce spirituality (viz např. Říčan, 2007) označuje za spirituálního jedince toho, u něhož má jeho vlastní spirituální orientace vliv na život a bytí. Skutečná

spiritualita má viditelný vliv na jedincův vztah k sobě, druhým, přírodě, životu a všemu,

co lze považovat za konečné.

Elkinsův koncept spirituální orientace považujeme navíc vzhledem k jeho zaměření

na tzv. nenáboženskou spiritualitu za vhodný k užití u české populace, která se jeví spíše spirituálně

orientovanou, nežli nábožensky založenou (viz např. Meezenbroek, Garssen, Van den Berg,

Van Dierendonck, Visser, & Schaufeli, 2012; Hamplová, 2008).

3

Výzkum spirituality u studentů pomáhajících profesí

Vzhledem ke skutečnosti, kdy považujeme spiritualitu za jeden z významných faktorů v oblasti výkonu

pomáhajících profesí, a to s přihlédnutím k předmětu jejich činnosti (práce s lidmi a pro lidi), bylo našim

cílem prozkoumat míru spirituální orientace mezi studenty jednotlivých oborů pomáhajících profesí.

Konkrétně se jednalo o studenty sociálně pedagogických, psychologických a zdravotnických

(nelékařských) oborů. Vedle celkové spirituality nás zajímaly vykazované míry v jednotlivých dílčích

oblastech. Ve výzkumu byly při posuzování míry spirituální orientace reflektovány rovněž

sociodemografické údaje, zejména pak pohlaví a subjektivně hodnocená víra. Vzhledem k rozsahu

studie prezentujeme v předloženém článku vybrané parciální výsledky realizovaného výzkumného

šetření, které považujeme ve vztahu ke studentům pomáhajících profesí za nejzásadnější. Současně

jsme si vědomi limitů námi realizovaného výzkumu, a to především homogenity výběrového souboru,

který tvořili studenti dvou moravských univerzit. Domníváme se však, že i přesto nám může předložený

výzkum podat jakýsi ucelený obraz o studentské spiritualitě.

Dalším plánovaným krokem je za využití stejného měřícího nástroje zkoumat spirituální orientaci

u pracovníků daných pomáhajících profesí a její míru komparovat se získanými daty od studentů.

3.1 Výzkumný problém, cíl výzkumu a hypotézy

Výzkumným problémem se nám stalo postihnutí rozdílů ve spiritualitě mezi studenty jednotlivých

oborů pomáhajících profesí, konktrétně mezi studenty oboru sociální pedagogika, psychologie,

všeobecná sestra, porodní asistentka a zdravotně sociální pracovník, a tím získání sondy o jejich

spirituální orientaci.

Hlavním cílem našeho výzkumu bylo prozkoumat míru spirituální orientace mezi studenty

jednotlivých oborů pomáhajících profesí, respektive porovnat míru spirituální orientace napříč

těmito obory při zohlednění vybraných sociodemografických údajů (pohlaví, studovaného oboru

a subjektivně hodnocené víry).

V souladu s cílem a výzkumným problémem jsme formulovali následující hypotézy:

H1: Míra spirituality u studentů jednotlivých oborů pomáhajících profesí se bude lišit v závislosti

na studovaném oboru.

80

Vávra, Vávrová, & Pechová / Spiritualita u studentů sociální pedagogiky a dalších oborů…

H2: Míra spirituality u studentů jednotlivých oborů pomáhajících profesí se bude lišit v závislosti

na praktikování víry.

H3: Míra spirituality u studentů jednotlivých oborů pomáhajících profesí se bude lišit v závislosti

na pohlaví.

Shora uvedené hypotézy vycházejí z výzkumných zjištění, která poukazují na zásadní rozdíly v míře

spirituality u mužů a žen, kdy vyšší míry spirituality vykazují ženy (viz Muller & Dennis, 2007).

Dále pak ze zjištění, že praktikování víry, respektive její nepraktikování, se ukazuje být nejvýznamnější

proměnnou v míře celkové spirituality daného jedince (viz Machů, 2015).

3.2 Metoda výzkumu

Pro sběr dat jsme zvolili kvantitativní přístup za využití techniky skupinově administrovaného

inventáře/dotazníku čili kvantitativní dotazníkové šetření. Konkrétně jsme užili Dotazník spirituální

orientace (Spiritual orientation inventory), ve variantě tužka-papír. Uvedený dotazník, respektive

inventář, sestává z 85 položek rozdělených do devíti škál (viz Teoretická východiska). Jednotlivé položky

jsou hodnoceny na sedmibodové stupnici s krajními hodnotami od silného nesouhlasu po silný souhlas.

Z uvedeného lze vyvozovat, že participant může získat od 85 do 595 bodů, avšak konstrukce dotazníku

neumožňuje na základě získaného počtu bodů konkrétně určit míru spirituality daného jedince, jelikož

postrádá populační normy. Je tedy vhodný především jako výzkumný nástroj porovnávající míru

spirituality mezi vybranými skupinami. Při statistickém zpracování je možné pracovat jak

s dílčími výsledky pro jednotlivé škály, tak s celkovým skóre v Dotazníku spirituální orientace.

Vzhledem ke skutečnosti, že uvedený inventář postrádal českou lokalizaci, byli výzkumníci nuceni před

samotným zahájením výzkumného šetření tento přeložit44 (viz Vávra, 2015), k čemuž byla zvolena metoda tzv. back-translation (Coolican, 2009), jakožto jedna z nejpoužívanějších metod překladu výzkumných nástrojů (Chen & Boore, 2009).

Pro ověření námi užité překladové verze jsme při analýze dat podrobili testování rovněž vnitřní

reliabilitu jednotlivých dimenzí. Vnitřní reliabilita dimenzí se pohybovala v rozmezí α = 0,48 až 0,93.

Uvedené rozmezí je nižší než u originální verze dotazníku, kde byly zjištěny hodnoty α = 0,75 až 0,95

(Elkins a kol., 1988). Nízkou míru Cronbachova alfa vykazovaly zejména ty škály dotazníku, které sytí

nižší množství jednotlivých položek, což je v souladu s obecnými poznatky z oblasti metodologie

výzkumu a tvorby dotazníkových metod. Dobrou míru reliability, kdy α > 0,75 (Coolican, 2009)

vykazovalo 6 z 9 dimenzí dotazníku. Uvedené shrnuje následující Tabulka 1.

Tabulka 1

Míra vnitřní reliability jednotlivých dimenzí české verze Dotazníku spirituální orientace

Dimenze / škály dotazníku

Cronbachovo alfa

Počet položek dimenze / škály

1 Transcendentální dimenze

0,928

13

2 Smysl a cíl života

0,767

10

3 Životní poslání

0,802

9

4 Posvátnost života

0,769

15

5 Spirituální vs. materiální hodnoty

0,768

6

6 Altruismus

0,483

7

7 Idealismus

0,700

10

8 Uvědomování si tragického

0,566

5

9 Vliv / Ovoce spirituality

0,932

10

44 K uvedenému byl získán souhlas autora, který rovněž poskytl klíč pro hodnocení jednotlivých odpovědí.

81

Vávra, Vávrová, & Pechová / Spiritualita u studentů sociální pedagogiky a dalších oborů…

3.3 Výzkumný soubor

V souladu s cíli práce a s ohledem na dostupnost jsme pro realizovaný výzkum zvolili studenty

Univerzity Palackého v Olomouci a Univerzity Tomáše Bati ve Zlíně. Na Univerzitě Palackého

v Olomouci jsme oslovili studenty prvních a třetích ročníků bakalářského stupně studia oboru

psychologie a na Univerzitě Tomáše Bati ve Zlíně studenty prvních a třetích ročníků bakalářského

stupně studia oborů sociální pedagogika, všeobecná sestra, porodní asistentka a zdravotně sociální

pracovník. Jednalo se tedy o záměrný výběr přes instituci (univerzitu). Následně jsme v součinnosti

s tamními vysokoškolskými pracovníky realizovali sběr dat za využití techniky skupinově

administrovaného dotazníku ve formě tužka-papír. Touto metodou jsme získali celkem 356 dotazníků,

z nichž 334 bylo na základě stanovených kritérií postoupeno ke statistické analýze a dalšímu

zpracování.

Ve výzkumném souboru bylo celkem 334 studentů, přičemž jeho rozložení dle pohlaví odráží poměr

mezi počtem studentek a studentů oborů pomáhajících profesí, kdy se jedná o značně feminizované

obory s nízkým zastoupením studentů – mužů. Těch bylo ve výzkumném souboru necelých 10 %.

Nejvíce zastoupeným oborem byl ve vzorku obor všeobecná sestra, nejméně pak zdravotně sociální

pracovník. V oblasti víry se nejvíce participantů nacházelo v kategorii nevěřící, nejméně v kategorii

praktikující věřící. Zastoupení nevěřících a věřících (praktikujících i nepraktikujících) studentů v našem

vzorku byl téměř jedna ku jedné. Věk studentů se pohyboval v rozmezí od 19 do 24 let s průměrem

20 let. Složení výzkumného souboru dle zkoumaných sociodemografických údajů shrnuje Tabulka 2.

Tabulka 2

Složení výzkumného souboru dle pohlaví, studijního oboru a subjektivně hodnocené víry

Sociodemografický ukazatel

Kategorie

Počet

Pohlaví

Žena

304

Muž

30

Studijní obor

Všeobecná sestra

95

Sociální pedagogika

89

Psychologie

66

Porodní asistentka

53

Zdravotně sociální pracovník

31

Subjektivně hodnocená víra

Nevěřící

183

Nepraktikující věřící

98

Praktikující věřící

53

3.4 Analýza a interpretace výsledků

Data získaná dotazníkovým šetřením jsme nejprve převedli do tabulky v programu Excel (verze 2013)

tak, že jsme zaznamenávali odpovědi na jednotlivé položky dotazníku, které jsme následně rozdělili

do devíti kategorií dle jednotlivých dimenzí. Následně jsme vypočítali celkové skóre pro jednotlivé

participanty. Při dalším zpracování dat jsme využili program SPSS (verze 21), kdy jsme přistoupili

k vyhodnocování míry spirituality v závislosti na studovaném oboru, pohlaví a subjektivně hodnocené

víře v kategorii praktikující věřící, nepraktikující věřící a nevěřící. Ke statistickému testování jsme využili

jednofaktorovou analýzu rozptylu (ANOVA), kterou jsme zjišťovali rozdíly v celkovém skóre a následně

jsme aplikovali post-hoc testy pro detailní vhled do uvedené problematiky a hlubší pochopení

zkoumaného problému. Veškerá data byla analyzována na hladině významnosti α = 0,05.

V první fázi analýzy dat jsme se zaměřili na celkové skóre Dotazníku spirituální orientace, které jsme

zkoumali za využití jednofaktorové analýzy rozptylu (ANOVA). Z uvedené analýzy vyplynulo,

82

Vávra, Vávrová, & Pechová / Spiritualita u studentů sociální pedagogiky a dalších oborů…

že na celkové skóre má vliv jak pohlaví, tak studovaný obor i subjektivně hodnocená víra

(viz Tabulka 3).

Tabulka 3

Vliv sociodemografických charakteristik na celkovou míru spirituality

Efekt

Wilksovo lambda

F hodnota

Signifikance

Pohlaví

0,933

2,548

< 0,01

Studovaný obor

0,610

4,675

< 0,001

Víra

0,691

7,139

< 0,001

Následující Tabulka 4 shrnuje průměrné skóry vyjádřené počtem bodů v jednotlivých skupinách

členěných dle zkoumaných sociodemografických údajů (tj. pohlaví, studovaný obor a subjektivně

hodnocená víra).

Tabulka 4

Průměrné skóry Dotazníku spirituální orientace podle vybraných sociodemografických ukazatelů

Průměr

Interval spolehlivosti

Sociodemografický ukazatel

Průměr

SD

celkem

- 95 %

+ 95 %

Pohlaví Ženy

371,713

4,118

363,612

379,813

382,578

Muži

393,444

10,369

373,046

413,842

Obor

Zdravotně sociální

348,409

10,862

327,041

369,777

pracovník

Všeobecná sestra

369,877

7,628

354,870

384,884

382,578

Sociální pedagogika

376,215

7,577

361,308

391,122

Porodní asistentka

383,667

9,499

364,980

402,353

Psychologie

434,724

7,689

419,598

449,850

Víra

Nevěřící

340,401

6,139

328,324

352,479

Věřící nepraktikující

388,086

382,578 7,484

373,363

402,809

Věřící praktikující

419,248

8,742

402,049

436,446

Z Tabulky 4 vyplývá, že celkové skóry jsou obecně vyšší pro muže než pro ženy, což nekoresponduje

s obecně známým faktem, že vyšší míra spirituality je zastoupena u žen. Důvodem mohou být specifika

oborů pomáhajících profesí, které si volí muži, u kterých lze předpokládat vyšší míru orientace

na duchovní aspekty života, potažmo vyšší míru spirituality než u běžné mužské populace. Ze studentů

zkoumaných oborů se od ostatních nejvýznamněji odlišovali studenti oboru zdravotně sociální

pracovník a psychologie. Studenti oboru sociální pedagogika zaujímali mezi ostatními obory střední

pozici, přičemž se nacházeli 6,363 bodů pod celkovým průměrem zkoumaných skupin, tedy pod

382,578 body. V kategoriích nevěřící, nepraktikující věřící a praktikující věřící byl v souladu s naším

předpokladem zjištěný nejvyšší rozdíl mezi kategoriemi nevěřící a dvěma zbylými. Kategorie

nepraktikující věřící se nacházela mezi dvěma předchozími a blížila se spíše kategorii praktikující věřící.

Tabulky 5 a 6 shrnují rozdíly mezi skupinami, konkrétně mezi studenty oboru sociální pedagogika

a ostatních oborů a skupinou nevěřících a věřících (praktikujících i nepraktikujících).

Tabulka 5

Rozdíl mezi skupinou studentů sociální pedagogiky a ostatních oborů

Interval spolehlivosti

Obor

Signifikance

SD

- 95 %

+ 95 %

Psychologie

0,001

8,7893

-83,427

-35,206

Všeobecná sestra

0,999

7,9819

-19,731

24,060

Sociální pedagogika

Porodní asistentka

0,999

9,3878

-28,450

23,055

Zdravotně sociální prac.

0,654

11,2841

-15,608

46,301

83

Vávra, Vávrová, & Pechová / Spiritualita u studentů sociální pedagogiky a dalších oborů…

Z Tabulky 5 vyplývá, že studenti oboru sociální pedagogika se statisticky významně odlišují pouze

od studentů psychologie. Danou skutečnost prokázal rovněž Tukey-HSD test v rámci Post-hoc testů.

Tabulka 6

Rozdíl mezi skupinou nevěřících a ostatními skupinami

Interval spolehlivosti

Víra

Signifikance

SD

- 95 %

+ 95 %

Nepraktikující věřící

< 0,001

6,7728

-61,616

-29,723

Nevěřící

Praktikující věřící

< 0,001

8,4401

-88,540

-48,795

Ve druhé fázi analýzy dat jsme se detailněji zaměřili na skóry na jednotlivých dimenzích Dotazníku

spirituální orientace v závislosti na studovaném oboru. Průměrné skóry pro jednotlivé skupiny,

respektive obory, včetně směrodatných odchylek a 95 % intervalu spolehlivosti uvádíme v Tabulce 7.

Tabulka 7

Průměrné skóry na jednotlivých dimenzích Dotazníku spirituální orientace podle studovaného oboru

Interval

Dimenze / škály

Průměr

Obor

Průměr

SD

spolehlivosti

dotazníku

skupin

- 95 %

+ 95 %

1 Transcendentální

Sociální pedagogika

48,722

2,068

44,654

52,789

dimenze

Psychologie

59,918

2,098

55,790

64,045

Všeobecná sestra

53,975

52,708

2,081

49,880

58,070

Porodní asistentka

57,150

2,592

52,051

62,249

Zdravotně sociální prac.

43,776

2,964

37,945

49,607

2 Smysl a cíl života

Sociální pedagogika

49,626

1,088

47,487

51,766

Psychologie

55,334

1,104

53,163

57,505

Všeobecná sestra

46,269

49,023

1,095

44,115

48,423

Porodní asistentka

48,005

1,363

45,323

50,686

Zdravotně sociální prac.

45,879

1,559

42,812

48,946

3 Životní poslání

Sociální pedagogika

42,924

1,119

40,723

45,125

Psychologie

48,162

1,135

45,928

50,395

Všeobecná sestra

42,305

43,486

1,126

40,089

44,521

Porodní asistentka

42,927

1,402

40,167

45,686

Zdravotně sociální prac.

41,113

1,604

37,958

44,268

4 Posvátnost života

Sociální pedagogika

69,962

1,495 67,0821 72,903

Psychologie

80,561

1,517

77,576

83,545

Všeobecná sestra

64,517

69,494

1,505

61,556

67,478

Porodní asistentka

68,756

1,874

65,070

72,443

Zdravotně sociální prac.

63,674

2,143

59,458

67,890

5 Spirituální vs.

Sociální pedagogika

25,432

0,831

23,797

27,067

materiální hodnoty

Psychologie

30,971

0,843

29,312

32,629

Všeobecná sestra

25,423

25,706

0,836

23,778

27,069

Porodní asistentka

25,214

1,042

23,165

27,263

Zdravotně sociální prac.

21,490

1,191

19,147

23,833

6 Altruismus

Sociální pedagogika

31,953

0,924

30,134

33,771

Psychologie

35,588

0,938

33,743

37,433

Všeobecná sestra

30,552

32,160

0,930

28,721

32,382

Porodní asistentka

31,810

1,159

29,531

34,089

Zdravotně sociální prac.

30,896

1,325

28,290

33,502

84

Vávra, Vávrová, & Pechová / Spiritualita u studentů sociální pedagogiky a dalších oborů…

7 Idealismus

Sociální pedagogika

47,530

1,000

45,563

49,498

Psychologie

53,043

1,015

51,047

55,039

Všeobecná sestra

44,043

47,147

1,007

42,063

46,023

Porodní asistentka

45,139

1,254

42,673

47,605

Zdravotně sociální prac.

45,978

1,433

43,158

48,798

8 Uvědomování si

Sociální pedagogika

23,089

,634

21,843

24,336

tragického

Psychologie

26,888

,643

25,623

28,153

Všeobecná sestra

22,395

23,289

,638

21,141

23,650

Porodní asistentka

22,430

,794

20,868

23,993

Zdravotně sociální prac.

21,643

,908

19,856

23,430

9 Vliv / Ovoce

Sociální pedagogika

36,977

1,648

33,735

40,218

spirituality

Psychologie

44,261

1,672

40,972

47,550

Všeobecná sestra

40,397

39,566

1,659

37,134

43,660

Porodní asistentka

42,236

2,066

38,173

46,300

Zdravotně sociální prac.

33,960

2,362

29,314

38,607

Z výše uvedeného vyplývá, že studenti oboru sociální pedagogika zaujímali na jednotlivých dimenzích

mezi ostatními obory spíše horní pozice, avšak z pohledu dosažených průměrných skórů se jejich skóry

pohybovaly v obou směrech kolem průměru všech sledovaných skupin. Pod průměrem všech skupin

se nacházeli celkem na 6 z 9 dimenzí, konkrétně na dimenzi Transcendentální dimenze (-3,986),

Životní poslání (-0,562), Spirituální vs. materiální hodnoty (-0,274), Altruismus (-0,207), Uvědomování

si tragického (-0,200) a Vliv / Ovoce spirituality (-2,590). Na zbylých dimenzích dosahovali studenti

oboru sociální pedagogika vyšších skórů, respektive se pohybovali nad průměrem skórů všech skupin.

Konkrétně se jednalo o dimenze Smysl a cíl života (+0,604), Posvátnost života (+0,468) a Idealismus

(+0,384). Vzhledem k uvedenému faktu, kdy studenti námi sledovaného oboru dosahovali na většině

dimenzí nižších nežli celkově průměrných skórů, můžeme uvažovat nad mírou spirituality této skupiny,

avšak z pohledu jejich celkového pomyslného umístění mezi studenty oborů pomáhajících profesí,

lze konstatovat, že míra jejich spirituality je v porovnání se studenty zbylých oborů spíše vyšší.

Jako nejvíce spirituální se ukazuje skupina studentů oboru psychologie, která se z hlediska průměrných

skórů i skórů celkových nejvýznamněji odlišuje od ostatních skupin. Studenti oboru sociální pedagogika

zaujímali za touto skupinou „druhé místo“ na celkem 6 z 9 dimenzí Dotazníku spirituální orientace.

Uvedené rozdíly mezi zkoumanými skupinami názorně zobrazuje Obrázek 1.

90

80

70

60

50

re

Skó 40

30

20

10

0

1

2

3

4

5

6

7

8

9

Dimenze / škály dotazníku

Sociální pedagogika

Psychologie

Všeobecná sestra

Porodní asistentka

Zdravotně sociální pracovník

Obrázek 1 Srovnání skórů na jednotlivých dimenzích dle studovaného oboru45

45 Pro jednotlivé dimenze užíváme číselné označení vycházející z předchozích tabulek.

85

Vávra, Vávrová, & Pechová / Spiritualita u studentů sociální pedagogiky a dalších oborů…

Dále se můžeme zamyslet nad umístěním studentů sledovaného oboru sociální pedagogika z pohledu

potenciálních maximálních skórů na jednotlivých dimenzích užitého dotazníku. Uvedené shrnuje

Tabulka 8.

Tabulka 8

Rozdíl maximálních a dosažených skórů studentů oboru sociální pedagogika na jednotlivých dimenzích

Počet

Maximální

Dosažené

Dimenze / škály dotazníku

Rozdíl skórů

položek

skóry

skóry

1 Transcendentální dimenze

13

91

49

42

2 Smysl a cíl života

10

70

50

20

3 Životní poslání

9

63

43

20

4 Posvátnost života

15

105

70

35

5 Spirituální vs. materiální hodnoty

6

42

25

17

6 Altruismus

7

49

32

17

7 Idealismus

10

70

48

22

8 Uvědomování si tragického

5

35

23

12

9 Vliv / Ovoce spirituality

10

70

37

33

Zhodnocení platnosti hypotéz:

Na základě výše uvedeného statistického zpracování dat za pomoci jedno-faktorové analýzy rozptylu

(ANOVA) na hladině významnosti α = 0,05 lze konstatovat následující:

Hypotézu č. 1 (H1), která předpokládala rozdíl v míře spirituality u studentů jednotlivých oborů

pomáhajících profesí v závislosti na studovaném oboru, přijímáme. Nejvyšších skórů dosahovali

studenti studijního oboru psychologie.

Hypotézu č. 2 (H2), předpokládající rozdíl v míře spirituality u studentů jednotlivých oborů

pomáhajících profesí v závislosti na praktikování víry, rovněž přijímáme, neboť se při analýze dat

ukázal rozdíl mezi skupinami nevěřících, nepraktikujících věřících a praktikujících věřících.

Nejvyššího skóre v Dotazníku spirituální orientace dosahovala skupina praktikujících věřících,

následována nepraktikujícími věřícími a poté nevěřícími.

Hypotézu č. 3 (H3), která předpokládala rozdíl v míře spirituality u studentů jednotlivých oborů

pomáhajících profesí v závislosti na pohlaví, také přijímáme. Analýza dat poukázala na rozdíl ve

skórech studentek (žen) a studentů (mužů), kdy vyšších skórů dosahovala skupina mužů.

4

Shrnutí výzkumných výsledků

Výše uvedené výsledky výzkumu ukázaly, že mezi jednotlivými obory pomáhajících profesí je v míře

spirituality viditelný rozdíl, přičemž roli sehrávají rovněž další sociodemografické ukazatele –

především pohlaví a subjektivně hodnocená víra dělená do kategorií nevěřící, nepraktikující věřící

a praktikující věřící.

Za zajímavé považujeme zejména zjištění, že v našem šetření vykazovali vyšší míru spirituality,

tzn. dosahovali vyšších celkových i dílčích skórů v Dotazníku spirituální orientace, muži. Tento fakt je

v rozporu s obecně známými předpoklady i výzkumnými zjištěními, podle kterých prokazatelně vyšší

míru spirituální orientace vykazují ženy (viz např. Muller & Dennis, 2007). Zmiňované přikládáme specificitě mužské populace volící si jako studijní obor některou z pomáhajících profesí, což může

v celkových výsledcích naší studie sehrávat zásadní roli právě směrem k vyšším skórům spirituality.

Diskutovat by se dalo i o nevyrovnanosti skupin dle pohlaví, avšak tento poměr odráží skutečný stav

v počtu studentek a studentů oborů pomáhajících profesí, kdy si dané obory volí jako své studijní

objektivně vyšší počet žen, ve srovnání s muži.

86

Vávra, Vávrová, & Pechová / Spiritualita u studentů sociální pedagogiky a dalších oborů…

Dalším zjištěním, na které bychom rádi upozornili, jsou rozdíly v míře spirituality u studentů

jednotlivých studijních oborů, kdy se od ostatních oborů nejvíce odlišovali studenti oboru psychologie.

Jejich odlišnost si vysvětlujeme specifickými požadavky, které jsou kladeny již na zájemce o studium

tohoto oboru. Mluvíme zejména o požadavcích na předchozí kontakt s oborem, zájem o práci s lidmi,

účast na prosociálních aktivitách a dalších, které jsou následně prohlubovány v průběhu studia

a doplňovány o sebepoznávací aktivity. Uvedené může být zdrojem spirituální orientace,

což koresponduje i se skutečností, že studenti tohoto oboru skórovali nejvýše i na škále Životní poslání

a Vliv / Ovoce spirituality (viz výše), což jejich spirituální orientaci podtrhuje. Studenti sledovaného

oboru sociální

pedagogika dosahovali

celkově

spíše

průměrných

skórů

spirituality,

přičemž od ostatních oborů se významně neodlišovali, s výjimkou zmiňovaného oboru psychologie.

V kategorii subjektivně hodnocené víry, kterou jsme při analýze dat členili na osoby nevěřící,

nepraktikující věřící a praktikující věřící, dosahovaly nejvyšších skórů dle předpokladů osoby věřící

a zároveň praktikující. Nejnižších skórů dosahovaly osoby v kategorii nevěřící, přičemž kategorie

nepraktikující věřící zaujímala střední pozici s částečným příklonem ke kategorii praktikující věřící.

Vysoké skóry praktikujících věřících vysvětlujeme afiliací k církvi či náboženské společnosti spojené

s účastí na rituálech, modlitbách, bohoslužbách i společensky orientovaných aktivitách provozovaných

danou náboženskou institucí ovlivňující spirituální dimenzi. Nízké skóry nevěřících si naopak

vysvětlujeme sekularizací jejich každodenního života a bytí.

5

Závěr

Na základě provedeného výzkumu lze konstatovat, že studenti jednotlivých oborů pomáhajících profesí

se od sebe zásadně odlišují, přičemž nejvyšší míru spirituality měřenou Dotazníkem spirituální

orientace vykazují studenti oboru psychologie, nejnižší pak studenti oboru zdravotně sociální

pracovník. Studenti sledovaného oboru sociální pedagogika dosahovali celkově spíše průměrných

skórů.

Z hlediska celkových průměrných skórů jednotlivých oborů, zaujímali

V míře spirituality je

studenti námi sledovaného oboru sociální pedagogika mezi studenty

vybraných oborů pomáhajících profesí střední pozici v míře

mezi studenty

spirituality (376,215), přičemž se však nacházeli pod celkovým

viditelný rozdíl,

průměrem všech skupin (382,578). V porovnání s nimi výrazně

vyšších skórů dosahovali studenti psychologie (434,724),

přičemž roli sehrává

kdy specifičnost daného oboru reflektujeme výše, a výrazně nižších

především pohlaví

skórů budoucí zdravotně sociální pracovníci (348,409). Z pohledu

a subjektivně

skórů na jednotlivých dimenzích pak studenti oboru sociální

pedagogika zaujímali ve srovnání se studenty zbylých oborů spíše

hodnocená víra.

vyšší postavení, kdy se na 6 z celkem 9 dimenzích nacházeli na

pomyslném druhém místě za studenty oboru psychologie. Jejich dílčí

skóry se pohybovaly v obou směrech kolem průměru všech skupin.

Míru spirituality daných studentů modifikují rovněž sledované sociodemografické charakteristiky,

zejména pak pohlaví a subjektivně hodnocená víra. Vyšších skórů spirituality dosahovali v námi

zkoumané souboru studenti – muži. Uvedené však může souviset s charakteristikami výběrového

souboru, ve kterém převažují ženy nad muži. To však souvisí s faktem, že pomáhající profese jsou

značně feminizovanou skupinou oborů. V oblasti víry dosahovali nejvyšších skóru ti studenti, kteří sami

sebe označili za věřící, ať již praktikující či nepraktikující, což nepovažujeme za překvapivé.

Vzhledem k výsledkům realizovaného výzkumu se můžeme závěrem zamyslet nad jejich přínosem

pro oblast vzdělávání studentů pomáhajících profesí, mezi které řadíme i studenty sociální pedagogiky,

v oblastech spirituality a její reflexí v následné praxi, neboť se dlouhodobě ukazuje, že zdravá a bohatá

spiritualita je pro výkon pomáhajících profesí žádoucí hodnotou (Carfagna, 1990). Kraus a Poláčková

87

Vávra, Vávrová, & Pechová / Spiritualita u studentů sociální pedagogiky a dalších oborů…

(2001, s. 12) zastávají širší pojetí sociální pedagogiky, podle kterého se tato disciplína zaměřuje nejen na problémy patologického charakteru, marginálních skupin, částí populace ohrožených ve svém

rozvoji a potencionálně deviantně jednajících, ale především na celou populaci ve smyslu vytváření

souladu mezi potřebami jedince a společnosti, na utváření optimálního způsobu života v dané

společnosti. Právě při podpoře souladu mezi potřebami jedince a společnosti směřujícího k utváření

optimálního způsobu života dané society sehrává spiritualita své neopomenutelné místo, neboť se

stává určitým nástrojem reglementujícím chod společnosti, včetně formování určitých imperativů

morální povahy. Prostupuje tak profesní, ale především osobní životy všech lidí. Podpora jejího rozvoje

nejen u studentů sociální pedagogiky, ale obecně u všech studentů pomáhajících profesí, v rámci jejich

kvalifikační přípravy se stává podle autorů více než žádoucí, neboť tito svými přístupy a intervencemi

ovlivňují životy ostatních členů společnosti. Podle Krause (2008, s. 49) lze v obecné rovině považovat za předmět sociální pedagogiky aspekty výchovy a vývoje osobnosti, na kterou lze působit

i prostřednictvím podpory rozvoje jednotlivých složek spirituální orientace. Tuto můžeme rozvíjet

právě prostřednictvím pracovníků pomáhajících profesí, tzn. i sociálních pedagogů, kteří vykazují

v porovnání s jinými profesemi vyšší míru jejího rozvoje a jsou zaměřeni na práci s lidmi a pro lidi.

V souladu se Surzykiewicz (2015) lze rovněž konstatovat, že spiritualita je součástí individuálních potřeb (např. zdraví, morálky či volby povolání) na základě nichž je utvářena teorie i způsoby profesní

interakce v rámci sociální pedagogiky a sociální práce.

V souvislosti s výše uvedeným se domníváme, že by bylo zajímavé porovnat míru spirituální orientace

studentů pomáhajících profesí se studenty ostatních oborů, např. technických, ekonomických

nebo i právnických. Na základě těchto zjištění bychom mohli následně potvrdit či vyvrátit závěry o vyšší

míře spirituální orientace studentů pomáhajících profesí.

Literatura

Bhagwan, R. (2010). Spirituality in social work: A survey of students at south african universities. Social

Work Education, 29(2), 188–204. doi:10.1080/02615470902912235

Blake, J. (2010, červen 9). Are there dangers in being 'spiritual but not religious'. Retrieved from

http://edition.cnn.com/2010/LIVING/personal/06/03/spiritual.but.not.religious

Canda, E. R., & Furman, L. D. (2010). Spiritual diversity in social work practice: The heart of helping.

New York: Oxfor University Press.

Carfagna, R. (1990). A spirituality for the helping professions. The Journal of Pastoral Care, 44(1),

61–65. Retrieved from http://journals.sagepub.com/doi/abs/10.1177/002234099004400109

Coolican, H. (2009). Research methods and statistics in psychology. London: Hodder Education.

Elkins, D. N. (1998). Beyond religion: A Personal program for building a spiritual life outside the walls

of traditional religion. Wheaton, IL: Quest Books.

Elkins, D. N., Hedstrom, L. J., Hughes, L. L., Leaf, J. A., & Saunders, C. (1988). Toward a humanistic-

phenomenological spirituality: Definition, description, and measurement. Journal of Humanistic

Psychology, 28(4), 5–18. doi:10.1177/0022167888284002

Elkins, D., N, Lipari, J., & Kozora, C. J. (1999). Attitudes and values of humanistic psychologists: Division

32

survey

results.

The

Humanistic

Psychologist,

27(3),

329–342.

doi:10.1080/08873267.1999.9986913

Frankl, V. E. (2016). Utrpení z nesmyslnosti života. Praha: Portál.

Furman, L. D., Benson, P. W., Grimwood, C., & Canda, E. (2004). Religion and spirituality in social work

education and direct practice at the millennium: A survey of UK social workers. British Journal

of Social Work, 34, 767–792. doi:10.1093/bjsw/bch101

88

Vávra, Vávrová, & Pechová / Spiritualita u studentů sociální pedagogiky a dalších oborů…

Gale, F., Bolzan, N., & McRae-McMahon, D. (2007). Spirited practices: Spirituality and the helping

professions. Crows Nest: Allen & Unwin.

Giddens, A. (2013). Sociologie. Aktualizované a rozšířené vydání revidované Philipem W. Suttonem.

Praha: Argo.

Gilligan, P., & Furness, S. (2006). The Role of religion and spirituality in social work practice: Views and

experiences of social workers and students. The British Journal of Social Work, 36(4), 617–637.

doi:10.1093/bjsw/bch252

Hamplová, D. (2008). Čemu Češi věří: Dimenze soudobé české religiozity. Sociologický časopis / Czech

Sociological

Review,

44(4),

703–723.

Dostupné

z

http://sreview.soc.cas.cz/uploads/eeb1d38e3abd382ce8dbabafa1983485057582c7_512_2008

-4Hamplova.pdf

Hirsbrunner, L. E., Loeffler, D. N., & Rompf, E. L. (2012). Spirituality and religiosity: Their effects on

undergraduate social work career choice. Journal of Social Service Research, 38, 199–211.

doi:10.1080/01488376.2011.645411

Chen, H., & Boore, J. (2009). Translation and Back-translation in qualitative nursing research:

Methodological review. Journal of Clinical Nursing, 19, 234–239. doi:10.1111/j.1365-

2702.2009.02896.x

Kraus, B. (2008). Základy sociální pedagogiky. Praha: Portál.

Kraus, B., & Poláčková, V. (2001) Člověk – prostředí – výchova: K otázkám sociální pedagogiky. Brno:

Paido.

Machů, K. (2015). Dotazník Expressions of Spirituality Inventory (ESI) jako metoda měření spirituality.

E-psychologie, 9(3), 1–9. Dostupné z http://e-psycholog.eu/pdf/machu.pdf

Meezenbroek, E. D. J., Garssen, B., Van den Berg, M., Van Dierendonck, D., Visser, A., & Schaufeli, W.

B. (2012). Measuring spirituality as a universal human experience: A review of Spirituality

Questionnaires. Journal of Religion and Health, 51, 336–354. doi:10.1007/s10943-010-9376-1

Muller, S. M. & Dennis, D. L. (2007). Life change and spirituality among a college student cohort. Journal

of American College Health, 56(1), 55–59. doi:10.3200/JACH.56.1.55-60

Říčan, P. (2007). Psychologie náboženství a spirituality. Praha: Portál.

Saucier, G., & Skrzypińska, K. (2006). Spiritual but not religious? Evidence for two independent

dispositions. Journal of Personality, 74(5), 1257–1292. doi:10.1111/j.1467-6494.2006.00409.x

Seinfeld, J. (2012). Spirituality in social work practice. Clinical Social Work Journal, 40, 240–244.

doi:10.1007/s10615-012-0386-1

Shafranske, E. P., & Gorsuch, R. L. (1984). Factors associated with the perception of spirituality in

psychotherapy. The Journal of Transpersonal Psychology, 16(2), 231–241. Retrieved from

http://citeseerx.ist.psu.edu/viewdoc/download?doi=10.1.1.462.7786&rep=rep1&type=pdf

Sheridan, M. J., Bullis, R. K., Adcock, C. R., Berlin, S. D., & Miller, P. C. (1992). Practitioners‘ personal

and professional attitudes and behaviors toward religion and spirituality: Issue for education

and practice. Journal of Social Work Education, 28(2), 190–204. Retrieved from

http://www.tandfonline.com/doi/abs/10.1080/10437797.1992.10778772

Schafranske, E. P., & Malony, H., N. (1985). Religion, spirituality and psychotherapy: A study of

california psychologists. In D. N. Elkins (Ed.), Beyond religion: A Personal program for building a

spiritual life outside the walls of traditional religion (p. 32) . Wheaton, IL: Quest Books.

Surzykiewicz, J. (2015). Religion, religiosity and spirituality as individual resources and social capital

within the field of social pedagogy and social work. Pedagogika Społeczna / Social Pedagogy,

89

Vávra, Vávrová, & Pechová / Spiritualita u studentů sociální pedagogiky a dalších oborů…

1(55),

23–71.

Retrieved

from

http://pedagogikaspoleczna.com/wp-

content/content/abstrakt/SP%20XIV%20(1)%20(2015)%2023-71.pdf

Vávra, O. (2015). Spiritualitu u studentů pomáhajících profesí. (Nepublikovaná bakalářská diplomová

práce). Olomouc: Univerzita Palackého v Olomouci.

Vojtíšek, Z., Dušek, P., & Motl, J. (2012). Spiritualita v pomáhajících profesích. Praha: Portál.

Table of Contents

(Elkins a kol., 1988).

le Giddense (2013)

(Vávra, 2015),